"Du har terroriserat de här människorna länge nog."
"Vad händer?" "Det kommer att bli duell!"
"Jag sa till honom att han måste sticka från stan."
"Han verkade inte lyssna."
"Där är han."
"Efter allt han har utsatt ranchägarna för."
"Vilken fräckhet."
"Är han en mördare?"
"Han är ökänd ända till Kentucky."
"Nu ska vi göra upp en gång för alla."
"Det här är din sista chans. Försvinn ur min åsyn!"
Chester, stick härifrån.
"Nu är det klippt för dig, Morgan."
"Han är Singing Sandy!"
"Jag sa ju det nere vid gränsen!"
MAJ, 1942
God natt.
Hora.
Hej.
Jag såg dig inte vid frukost.
Jag åt i förläggningen. Det kändes enklare.
Har det blivit bättre med kvinnorna i din förläggning?
Det är likadant. Spänt. Men det går.
Som när jag gick i katolsk skola. Och den överlevde jag.
Vad tittar du på, idiot?!
-Du måste inte göra så. -De måste inte göra så.
Min skjorta klär dig.
Nej. Men valmöjligheterna är få.
Du kan skaffa nya kläder när vi kommer hem.
Och när blir det?
Två veckor.
Eller månader.
Max.
Asako-san. Inget nytt från Henry-san?
Jag ber för att andarna inte har tagit dem.
De där andarna... De är kvar här.
Den här jorden är inte bra.
Stackars flicka.
-Hon har förstört allt för Chester. -Och hon behövde inte komma hit.
Men hon gjorde det. Betyder inte det nånting?
Titta!
Ett livstecken!
Alltid ett gott omen.
De där fåglarna... Är det svalor?
Jag vet inget om fåglar.
Och jag tänker inte lära mig nu. Vi ska bygga stängsel.
-Är det högsta hönset? Bowen? -Major Bowen.
Skillnaden är att myggor slutar suga när man klappar till dem!
Jobbar ni hårt, pojkar?
-Vad heter du, pojk? -Chester.
-Chester Nakayama. -Nakayama?
Jag kände en Nakayama förr.
Eller var det Nakamura?
Hur som helst, en jäkligt bra trädgårdsmästare.
-När blir stängslet färdigt? -Om en månad som mest, major.
Bra. Jag vill inte att nån smiter.
Se till att bygga ett stabilt stängsel.
Ni ska ju vara flitiga.
Tölp.
Ingen överraskning att killen som basar här är ett arsle.
-Hur länge har ni varit här? -En månad. Och ni?
Jag kom förra veckan från San Francisco
med mina föräldrar och min bror.
Vår storasyster är i Manzanar. Det verkar hemskt.
Här också.
-Varifrån kommer ni? -Terminal Island.
Man saknar inget man aldrig har haft.
Det där trodde jag aldrig.
Vad fan?
De är nisei.
Jag hörde att de rekryterar utlandsöversättare.
Magstarkt. Vi är väl fienden?
Provet är svårt, till och med om man har studerat i Japan.
Du funderar väl inte på det, va?
De spärrar in oss och räknar med vår hjälp? I helsike.
Asako-san! Asako-san!
Vad är det?
-Henry-san. Han är här. -Va?
-Vi dansade precis. -Han är här i lägret.
Det är bra nu.
Vi är tillsammans.
Chester.
Låt mig.
Vad är det?
Förfrysning.
Jag ska vara försiktig. Försiktig.
Vad fan har hänt. Var har du varit?
-Sa de inget? -Inte ett ord, Furuya!
Klockan är snart nio.
Chester kommer tillbaka med frukost.
Det har varit svårt.
Yoshida-san...
Han var alltid den försiktige.
När jag valde att bli fiskare
valde han att sälja bete.
Ofuda kommer att skydda oss.
Ja, kanske från andarna, men inte från mänsklig ondska.
-Vad menar du? -Spioner!
Tror du att de inte lyssnar på oss? Ser på oss?
De var där. Mitt ute i ingenstans!
Men...du är här nu.
De är nog här. Jag vet att de är här!
God morgon, pappa.
-Jag kommer med frukost. -Vem är det här?
Luz.
Hon väntar mitt barn.
Konichiwa, Nakayama-san.
Jag har med mig varmt vatten till era händer och fötter.
Det borde lindra förfrysningen.
Luz ska bli sjuksköterska.
Hur vet du att hon är den hon påstår sig vara?!
-Hon vill bara hjälpa till! -Chester, ni borde gå.
Båda två.
Luz.
Chester, får jag slå mig ner?
Ken Uehara.
Det här är Amy.
-Trevligt. -Min syster från Terminal Island.
-Har du varit där? -Nej, men det ska visst vara fint.
-Det är det faktiskt. -Jag förstår.
Att hitta kärleken här vore nånting.
Tråkigt med Yoshida-san.
Jag trodde inte att han skulle spåra ur.
Men man vet väl aldrig.
Jag vet inte.
När det hände var inte Yoshida-san sig själv.
Var det nånting annat?
Bakemono?
Yurei?
Jag har aldrig trott på det där från det gamla landet.
Det gamla landet? Det finns i alla länder.
Yurei finns överallt.
De följer dig.
Gå och lägg dig igen.
Svalorna.
Svalorna...
Undan! Släpp fram mig!
Svalorna... De är överallt!
Ut med honom!
Vi går. Jag kan inte vara sekreterare för de här.
Du måste ha nåt att göra.
Ursäkta att ni fick vänta. En man löpte amok i mässen.
En soldat pinkade utan tillstånd, och nån har krossat en strålkastare.
Varenda jäkla dag är det nåt.
Kom in.
Slå er ner.
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag heter Fumi Yoshida.
Min dotter Amy vill erbjuda sina tjänster som sekreterare.
-Har hon nån erfarenhet? -Hon kan stenografi, och...
-Hur snabbt kan du skriva? -60 ord i minuten.
Men framför allt
vill hon hjälpa sitt land i krig.
Eller hur, Amy?
Den administrativa bördan ökar. Jag kan behöva en ny sekreterare.
Särskilt en som är så patriotisk som er dotter.
Furuya-san?
Furuya-san? Det är Chester.
Jag kommer med sake. Hemmagjord.
Var är Toshiro? Mår han bra?
Han är hos min mor. Hon tar hand om honom.
Vad hände idag? Varför angrep ni honom?
Det var inte jag.
Hälsa honom det. Det var inte jag.
Vad var det, då?
Minns ni att ni sa nåt om svalor?
Jag kände...nånting inom mig.
Som hemsökte er?
Har det hänt dig?
Nej.
Men jag har sett det.
Det tar inte slut.
Det är med mig, vart jag än går.
Det är din tur sen.
Stick. Annars hamnar du här inne.
Chester, stick härifrån!
Chester! Stick!
Ledsen, jag köper det inte.
Du är smartare än Furuya-san.
Han kände sig bevakad, sa han. Och nu...
Ja, han bröt ihop.
Som...
Som min pappa.
Du, när han kom springande mot oss,
sa han "stick härifrån".
Menade han oss båda?
Nej, det var...bara dig.
"Chester, stick härifrån."
-Men varför sa han det? -Jag har slutat fundera.
Hon är inte där.
-Vet du var hon är? -Hon gick nog till sjukstugan.
Jag behöver inte plåstras om. Se bara till att barnet mår bra.
Luz, mår du bra?
Jag ramlade. Det är ingen fara.
Jag vill att han kollar barnet, men allt han har gjort är
att ge mig ett plåster på armen.
Ni måste undersöka barnet.
Hon har inte ont, inga blödningar. Barnet mår bra.
Vi stannar här tills ni har undersökt henne.
Be henne ligga ner.
Ligg ner.
Syster Hasegawa, hämta Pinardstetoskopet.
Friskt. Stark hjärtrytm.
Som jag sa, barnet mår bra.
-Barnet mår bra. -Ja, jag kände precis en spark.
Herregud.
Vad hände?
Det var så dumt.
Jag gick ut och skulle till latrinen...
...och vinden och regnet gjorde att jag halkade till på trappan.
Vinden? Du bara ramlade?
Jag sa ju att det var dumt.
-Så det var en olyckshändelse? -Javisst.
Vad annars?
FÄNGELSE
Vem där?
Vad gör du?
Vart för du mig?
Snälla!
Jag har inte gjort nåt!
Hjälp!
Hjälp mig!
Minns du mig?
Ja...
...men...hur är det möjligt?
Den natten...
...minns du vad du sa till mig?
Nej.
Du sa...
...att jag var...
...utsökt.
Ja, okej...
Okej, men...
...jag var dum.
Jag gör vad du än vill! Snälla!
Skona mig!
Skona Toshiro!
Det finns bara en jag vill ha.
Bakemono!
-Vad annars? -Kanske en yurei.
Han hittades i skogen. Jag begriper inte alls.
Om det var självmord, varför inte göra det i fängelset?
Det kanske inte var det.
Ungen som hittade kroppen såg en kvinna i skogen.
Vilken kvinna?
I kimono, som från Meijitiden.
Ungen såg inte ett skit. Det är vår egen armé som dödar oss en i taget.
Skum metod i så fall.
Du, Walt.
-Häromdagen när Luz ramlade... -Ja, det var en olyckshändelse.
Men kanske inte.
Jag kan inte sluta tänka på vad din pappa sa.
-Det igen? -Och din mamma.
Hon sa att det finns ondska runt mig. Tänk om hon har rätt.
Vad då? Tror du att den följer dig vart du än går?
Du kan ju försöka ta dig härifrån.
Har du jobbat som översättare?
Eller studerat japanska?
Jag talar det mest hemma.
Vi börjar med en militär översättning.
Okej, det är steg för steg om hur man använder ett gevär.
Av Arisakatyp, eller kanske Yuhan.
Det står att man ska...
...justera manuellt...
...kikarapparaten...
Kikarsiktet, förstås...
...från 5 till 2,5.
Jag kan inte vapenterminologin.
Titta på det här. Vi hittade det på en soldat.
"Käre Toshigo..."
Det är "vi tog oss till Nya Guinea".
"Tjock..."
"Luften är tjock, inte som i Osaka."
"Körsbärsblommorna faller."
"En orkidé..."
Det är en dikt, i brevet.
"Det fönster..."
..."där jag är född", kanske...
"Jag kommer drömma om det imorgon."
"Jag hoppas komma hem vid blomning."
Inget mer?
-Det står inget mer. -Tack för att du kom hit.
Sir?
Snälla...
Människor förlitar sig på mig.
För att hjälpa dem måste jag ut härifrån.
Jag förstår, men jag behöver folk
som kan översätta såna brev med lätthet.
Översätta...eller knäcka koden?
Kod?
Det är en skum tanka.
Den går knappt att översätta. Språket är...
Vad är en tanka?
Femradig poesi.
Fem, sju, fem, sju, sju.
31 takter. Mamma brukade läsa såna böcker.
Vad är det som är konstigt med den?
Det är ovanliga ordval.
Och inte bara på ett poetiskt sätt.
Den som har skrivit har kastat om
så första stavelsen på varje rad...
tillsammans bildar ett ord.
"Sa-ra-ma-u-a."
Det är väl "Saramaua"?
Stället i Nya Guinea som nyheterna nämnde?
Men det visste ni väl redan.
Av nyfikenhet...
Hur många andra såg det?
Tar du värvning?
Det är en chans att tjäna pengar.
Mer än jag nånsin har tjänat.
Det står att du åker om två dagar. Det kan inte stämma.
Vart ska de ens skicka dig? Och hur länge?
Först till Minnesota för utbildning.
Sen... Vart jag än behövs.
Men jag skickar hem alla pengar.
Hem?
Vilket hem?
Jag vet att det är en chock.
Du flyr.
-Mina föräldrar tar hand om dig. -Det vill jag inte!
-Jag måste veta att du klarar dig. -Stanna, då.
Det måste finnas ett annat sätt. Andra människor här klarar sig.
Jag är inte som andra.
Var det inte det här du ville?
Att jag skulle ha en plan?
Det är det jag gör. Det här är det.
Jag lovar dig, allt det här...
...är för dig.
Och barnet.
Tänk om du inte kommer tillbaka.
Jag är översättare.
Jag hamnar inte i strid.
Det är fint.
Musiken.
Om jag blundar...
...kan jag kanske glömma var vi är.
Kanske.
Vet du...
Vi har aldrig dansat med varandra.
Och om du ska åka...
...borde vi åtgärda det.
Du verkar ha hittat saken.
Jo...
Har mamma sagt att jag åker?
Jag ska börja som översättare i en ny militär underrättelsetjänst.
Med andra nisei.
Vad väntar du på?
Åk.
Luz kommer att flytta in här, pappa.
Och du...
Jag vet att du har varit med om mycket.
Det gör jag.
Men mamma kan inte göra allt.
Du måste upp ur sängen och ta hand om familjen.
Luz också.
Jag har offrat så mycket för dig och det är så här du tackar mig?
Genom att lämna din familj för att bli en spion?
Du sa till mig att ta värvning.
Det var innan jag visste vad de är kapabla till.
Roosevelt...
...staten...
De ser oss som råttor.
När vi har vunnit kriget kommer de inte se på oss så igen.
Jag brukade också tänka så.
Behandlar man människor bra
ser de att man är godhjärtad.
Sanningen...
Men man blir äldre och lär sig...
...att det inte är så.
De slog mig.
De lämnade mig i kylan.
Nu är du på deras sida.
Men de skickade dig tillbaka hit.
Du är här nu. Med mamma.
Du har ett barnbarn på väg. Men ändå...
...sitter du bara här. Det är inget liv.
Nej.
Men det här är vad vi gör.
Härdar ut.
Men du...
Du flyr.
Åk.
Om du måste åka, Chester...
...måste du åka.
Jag gör i alla fall nånting.
Hur mycket sa du till Luz?
Bara att det är ett bra jobb. Hon är redan tillräcklig orolig.
Den där Ken... Är han snäll mot dig?
Du kommer att vara så stilig i uniform.
Vi ska ta hand om Luz.
Pappa ändrar sig snart.
Jag hittade en kvinna som syr klänningar.
Om du nu blir trött på mina skjortor.
Hur hade du råd med den?
Jag bytte in min kamera.
Chester...
Skriv så snart du kan.
Ditt hår!
Ditt hår. Jag glömde.
Vad gör hon?
Om Chester dör och kroppen inte hittas kan hon kremera håret.
Ge honom en riktig begravning.
KVINNODUSCH
Asako-san!
Finns det en annan läkare i lägret?
Hur så?
Jag mår bra, men jag vill inte gå till doktor Kitamura igen.
En kvinna i mässen berättade om en barnmorska
i den nya förläggningen, norr om vakttornet.
Ska jag följa med dig?
Jag klarar det. Arigato.
Barnet rör på sig.
Förlåt, men jag förstår inte.
Kan ni berätta om huvudet... Om huvudet är neråt?
Huvudet neråt?
Nej, huvudet är inte neråt.
Upp?
Okej, det var skönt.
Där är mitt fina barn.